Vel.
Fest øynene på den store skorpionkongen.
Du må unnskylde entusiasmen, men vi kan ikke tro at vi er så heldige.
At vi kan bli kvitt én akkader
og samtidig
viske ut minnet om dine legendariske fiaskoer.
Til folket ditt
og til dronningen din.
Dronningen din var en mektig trollkvinne.
Hvordan har det seg at hun ikke forutså sin egen undergang?
Trodde du virkelig
at du kunne være en leder?
Akkadere er bare gode til én ting.
Ødeleggelse.
Nesten helt alene har du ødelagt en sivilisasjon
som det tok over 3000 år å bygge.
Mathayus, den en gang mektige skorpionkongen
har mistet kongeriket sitt og sin elskede dronning.
Nå da han ikke har noe igjen å leve for,
er hans eneste ønske å dø en ærefull død på jakt etter gull
og frihet fra smerten som hjemsøker ham.
Kong Horus, den mektigste herskeren i verden,
står overfor en krise som kan koste ham kongeriket.
Broren hans, Talus, en nådeløs kriger,
har tatt med en legion til Det fjerne østen for å røve dets skatter
og samle en hær som er stor nok til å erobre Horus' kongerike.
Nå marsjerer Talus mot palasset til Kong Ramusan,
Horus' siste allierte i den kjente verden
og vokteren av De dødes bok.
Horus må stoppe Talus før han får tak i boken
og gjør Ramusans folk til slaver.
Til dette trenger han en fryktløs forkjemper
som er villig til å akseptere det som ganske sikkert er et selvmordsoppdrag.
Godt gjort, Mathayus.
Det var godt jobbet å slå Siris.
Han var en av mine mest verdsatte militære rådgivere.
Så morsomt. Han så ikke ut til å ha hode for krig.
Humor fra en akkader. Bevis på at alt er mulig.
Vi fanget opp en av budpakkene hans med detaljer om alle festningene våre.
Hvem arbeidet han for?
Broren min. Talus.
Etter faren min døde og etterlot meg kongeriket,
ble Talus veldig sint.
Han mente han var den rettmessige arvingen til tronen.
Med all mulig respekt, Deres Høyhet, jeg har noen kar med vin
og en liten hær av haremjenter å erobre i kveld.
Kan vi hoppe frem til delen der du forteller meg hvem du vil ha drept?
Din kongelighet brukte ikke lang tid på å slites vekk.
Gå med meg.
Kongen.
Noen de kaller Kobra er lederen av stammemotstanden.
Navngi deg selv etter en giftig skapning? Hvorfor tenkte ikke jeg på det?
Når han finner ut at oppdraget ditt er å beskytte Kong Ramusan,
håper jeg at han kommer deg til unnsetning.
Sjansene dine til å overleve er i beste fall små, Mathayus.
Når drar jeg?
I morgen.
Best å begynne å drikke.
Du trenger bare å holde på Talus lenge nok til at jeg får hæren min dit.
Kong Ramusan vil gi deg 10000 gullstykker
når oppdraget er utført.
Jeg gir deg 10000 til når jeg kommer.
Hvis du overlever lenge nok til å ta imot dem.
Jeg sender noen med deg.
Jeg jobber alene. Det vet du.
Mathayus, du kan hjelpe mange mennesker.
Kanskje det kan frigjøre deg fra gamle synder.
Jeg blir aldri fri fra fortiden.
Gudene vil forbanne min død, og jeg vil takke dem for det.
Jeg gjør dette bare for penger.
Dere slåss som småjenter.
- Hvilken av dine... - Idioter.
...mektige krigere skal følge meg?
- Hvem utfordrer meg? - Han der.
Den apen?
Hvilken stein fant du ham under?
Han er en av de overlevende etter beleiringen av Babylon.
Vi tok ham inn i rekkene våre
på grunn av de unike ferdighetene hans.
Mennene liker ham fortsatt ikke.
Løp og klag til moren din.
Jeg lurer på hvorfor.
Hatten din ser dum ut.
Snikmorder!
- Deres Høyhet, tror du virkelig dette er... - Jeg skal redde deg, Herre!
Skitne akkader, kom hit. Jeg skal skvise deg.
Slipp meg, din galning.
Olaf, har du blitt fullstendig tullete?
Han er akkader, Herre. Han ble sendt for å drepe deg!
Han jobber for meg.
Selv om Olafs hengivenhet til riket er ærbødig,
har den en tendens til å ødelegge dømmekraften.
Jeg beklager.
Og du skal jobbe med ham.
Jobbe? Hva?
Et eventyr.
La oss drikke!
Badet du i kameldritt i morges?
Jeg lukter som en kriger!
Takk gudene for at kongeriket mitt er trygt.
Forbered dem på reisen.
Jeg hørte historier om en akkader en gang.
Historier om fantastiske bragder i kamp.
En mann så mektig at folk trodde han var halvt gud.
Jeg vet ikke mye, men én ting er jeg sikker på:
Du er ingen akkader.
Det er bare drittprat.
Jeg har så lyst på sauemage med gresshoppefyll.
Du eter sikkert som en fugl.
Hva er det med håret?
Hvordan får du det så glatt og glansfullt?
Børstet mamma håret ditt 100 ganger hver kveld?
Eller hadde besta en oppskrift som du arvet?
"En klype flaggermusbæsj med en dæsj apetestikkel."
Ser man det. Du har endelig grodd baller.
Jeg fikk deg endelig til å holde kjeft.
- Vil du slåss, akkader? - Er klar allerede.
Kaller du det et slag, søta?
Eller flørter du med de kjærtegnene?
Store saueskjender?
Ned med deg, akkader.
Ved føttene mine, der du hører hjemme.
Unnskyld. Rotet jeg til håret ditt?
- Vent. La meg ordne det. - Godt forsøk.
Hvordan føles det, din skitne gris?
Liker du fjeset mitt? Se nærmere etter.
Gi oss gullet, ellers kutter vi strupen på dere.
Gå hjem til mor.
Hei! Hva gjør du?
Moren min hilser.
De er tåper.
Enbeinte sauer er raskere enn deg.
- Glem dem. - Det vet vel du.
Kyss meg, kjære.
Det var det letteste ranet vi har hatt på årevis.
Jeg har fått nok av deg, akkader.
Det er godt.
Sånn fyrer du opp.
La oss få dere edru.
Ingen rører greiene mine!
Kriminalitet lønner seg ikke.
Olaf, jeg vil ha min mellomstekt.
I det minste kommer du til å kunne se hvor du går.
Ikke dårlig. Kanskje du er akkader likevel.
Det var moro. Begynte nesten å svette.
Hvor er gullungen min?
Der er du.
Dette er en fin leir.
Så snilt av dem å gjøre den klar til oss.
Det var en god dag.
Det var det.
Hvor er du fra?
Jeg har ikke sett ditt slag i ørkenen før.
Jeg en teutoner fra Germania.
Landet av fjell, snø
og is.
- Gråter du? - Nei.
Rusk på øyet.
Hvordan kom du hit?
Jeg kom for å slåss for gull i de store ørkenkrigene.
Jeg skulle ta med byttet hjem,
men jeg tjente ikke den formuen jeg håpet på.
Når vi hjelper denne ynkelige kongen,
skal du få den.
Og jeg kan dra tilbake til Olga.
Olga og våre 17 døtre.
- Sytten døtre? - Ja.
Jeg venter enda på en sønn.
Du har i det minste prøvd hardt.
Hva med deg? Hva er historien din?
Jeg har ingen.
Jeg vil bare vite for du er fra, broder.
Vi er ikke brødre. Forstår du?
Hvem pisset i vinen din?
På tide å hvile. Vi har mange dager med reise foran oss.
Olaf, ånden din lukter som et råttent yaklik.
Store guder! Hva mater de kattene med?
Olaf. Olaf!
Olga?
Farvel, Olaf. Dø med ære.
Jeg har hørt historier om slike beist. De ser sultne ut.
Ikke spring.
Jeg springer!
Nyheter fra kong Ramusan, herre.
Talus har erklært krig mot Ramusan.
Hent resten av generalene mine.
Vi marsjerer i kveld.
- Hent dem! - Ja, herre.
Ved gudene, Talus,
jeg skal selv spille blodet ditt for dette.
Jungelen er kjent for å svelge menn hele.
Jeg har hørt historier om halvapemenn som drikker menneskeblod.
Unnskyld meg om jeg ikke ser på en barbar fra nord
som en ekspert på jungelkrigføring.
Om vi er heldige, er vi i Ramusans palass før solnedgang.
Herre, vi fanget en av Kobras rebeller til å avhøre.
Ramusans hær forflytter seg,
men kongen er fortsatt i palasset med boken.
Og fortsatt ingen tegn til Kobra.
Hva har vi?
Offiser?
Eller har jeg for høye tanker om hedningenes
evner til å skape en rangorden?
Hvor er Kobra?
Planlegger han et bakholdsangrep?
Han har ikke vist seg på dagevis. Hvor er han?
Kanskje jeg burde snakke litt høyere.
Hører du meg nå?
Horus vil sende en hær,
om han ikke har gjort det allerede.
Vi kan ikke vente med å ta Ramusan.
Send noen menn for å angripe i kveld.
Jeg kan gi deg to flere. To til deg.
Kom for å feire skjønne kobra. Kom for å feire kjøttet.
- Veldig billig. - Takk.
Fet kylling til deg.
Deres Høyhet!
Et detasjement fra Talus' hær kommer mot oss fra sør!
- Kom inn i palasset! - Kom igjen!
- Fort! - Nedover. Gå!
Forbered stengingen av porten.
- Fløtt på liket! - Fort!
Olaf, vi er kanskje for sene.
Vi får gullet selv om vi er for sene, ikke sant?
Konsentrer deg. Se der nede. Det er Talus' menn.
Jeg teller 50 menn i Talus' kongefarger.
60, 65 er mer sannsynlig.
Vi trenger en plan.
Gjør vi? Jeg tenkte vi kunne springe ned mens vi roper
og slår oss for brystet. Vi kunne skremt dem i hjel.
Det er ingen dum idé.
Sikre porten!
Sikre hoveddøra!
De er ute etter boken.
Disse mennene er snikmordere.
Talus vil at jeg skal dø uten ære,
mens folket mitt forsvarer landet de har eid i århundrer.
Han kan aldri smake seieren,
bare kobbersmaken av sitt eget blod. Ikke sant?
Hva er dette?
Forsvar porten!
Vi kan prøve å slåss som gorillaer.
Sjimpanser angriper i store antall,
som en hær som prøver å overvelde fienden.
Gorillaen har ikke fordelen med antall.
Han får fienden til å ta med kampen til ham.
Sluere. Mer dødelig.
Én gorilla er bedre en 50 sjimpanser.
Du er ikke så dum som du ser ut.
Eller høres ut. Jeg skal ikke engang snakke om lukten.
Hva snakker du om? Jeg lukter deilig.
Hent beistene! Andre posisjon!
Det er tid for kamp.
La oss knuse noen skaller.
Få bort stigene!
Horus har sviktet oss, menn!
Hold posisjonene!
Hei. Olje.
Kjemp med meg til siste slutt!
Hvis vi ikke kan få livet, tar vi æren!
Ingen retrett!
Til veggen!
Omgrupper!
Jeg skulle aldri ha stolt på at en utenforstående ville hjelpe oss.
Det er noe utenfor!
Angrepsformasjon.
Rask marsj. Formasjon.
Vi kan ikke se dem!
Horus har holdt løftet sitt.
La oss hente gullet.
Herre, akkader og
denne fyren.
Forventet du diplomater?
Det gjorde jeg faktisk.
Kanskje vi bare skulle be slemmingene om å la kongen være.
Stopp.
Uansett er vi Kong Horus en takk skyldig for hans assistanse.
Og ikke et øyeblikk for tidlig.
Dine menn har min varmeste innbydelse til å komme inn i palasset.
- Mine menn? - Hæren din.
Mennene som venter i jungelen.
- Det finnes ingen hær, Deres Høyhet. - Bare oss.
Jeg er imponert.
Takk.
Vanligvis ville en seiersfest vært på sin plass, men...
Men du har ikke råd til å bruke gullet vårt på det.
Ja, vi må diskutere gullet.
Vi har ikke noe.
Unnskyld. Jeg trodde han sa at han ikke har noe gull.
Det kan umulig være sant.
Trekk sverdet ditt, din idiot.
Vær så snill, legg bort sverdene.
Det er ikke noe bedrag.
Tilbudet jeg ga Kong Horus var i god tro,
men som dere vet, har krig sin pris,
og denne krigen har kostet meg alt.
Når det er sagt,
har dere reist langt for å komme oss til unnsetning,
og kongeriket skylder dere mye.
Du skal betale med skatter.
Det er også akseptabelt,
dersom det er noe verdifullt.
- Ved gudene, det er... - Et nydelig syn.
Minner meg om min Olga.
Dere misforstår.
Jeg tilbyr ikke dette kunstverket som betaling,
men motivet.
Min datter, prinsesse Silda.
Jeg tilbyr deg min datters hånd som belønning.
Heldige jævel.
Greit. Jeg godtar det.
Det er utvilsomt et vanskelig tilbud å avslå,
men har du glemt at det er to av oss?
Smykket hun har på, er Gudenes øye-medaljongen.
Jeg trodde det var en myte som tyver fortalte barna sine om kvelden.
Mener du at den finnes?
Den gjør visstnok det.
Gudene være lovet.
Vi skal få tak i den.
Ja.
Noe har dødd inne i deg.
- Hvor er prinsessen? - Talus har henne.
Han kidnappet henne for å tvinge meg i kne.
Men uansett hvor høyt jeg elsker min datter, må folket mitt komme først.
Jeg skal holde Talus her mens dere redder Silda.
Redd datteren min og fortjen en plass ved kongens bord.
Du og en prinsesse.
Du har til hensikt å drepe meg.
Likevel sikter du bedre enn palassvaktene.
Jeg kunne løsnet hendene dine, for det kan hende jeg sulter.
Se på meg.
Bedre.
Du skal så visst bli min dronning.
Selv om motstanden er like latterlig
som din forkjærlighet for de villmennene du kaller folket ditt.
De er ikke mer et folk
enn palassapene som tørker rompa mi.
Ser du?
Jeg er en godhjertet,
artig hersker som er verdig din hånd.
Du kommer til å innse dette.
Ellers stikker jeg ut øynene dine og forer ravnene med dem.
Herre! Nyheter fra Østen.
Forkjemperne mine har holdt Talus tilbake.
Kong Ramusans palass er sikret.
Ser ut som Talus forbereder seg på kamp.
Her. Still dem opp.
- Hvor skal de med fangene? - Til frontlinjene.
Hva?
Jeg har en plan.
Dette bør ikke involvere meg.
Hva skal du her, din hedning?
Jeg hører du betaler for frontlinjefor.
Ett sølvstykke for hver dag en overlever.
- Du ser ut som du er god. - Nei, nei, nei. Ikke meg.
Slaven min her...
Vi kan kanskje få en uke ut av denne.
Ha det moro.
Denne veien.
- Herre. - Ja?
En budbringer har nyheter. Snikmorderne dine tok ikke palasset.
De ble slått av en utenforstående styrke.
Budbringeren tror at Kobra kom til Ramusans unnsetning.
Fall inn i formasjon!
Og hvordan vet du dette?
Budbringer. Er du en trollmann?
Eller spekulerer du?
Frykt ikke.
Bare en hjerteløs kjeltring ville drept budbringeren.
Drep ham.
Vent. Vær så snill. Nei!
Gjør raskt slutt på villmennene, gå frem uten nåde.
Ramusans hær kommer mot oss, min herre.
Gjør klar til kamp!
Angrepsordre!
Posisjon!
Flytt dere!
Blås i hornene!
Fremad!
Fyr!
Silda.
Ved gudene.
Jeg er her for å befri deg.
Vær stille. Du varsler vaktene.
Jeg prøver å hjelpe deg.
Hvis du ikke slutter, tar jeg deg med til Abdul.
Han betaler nok godt for å få deg i bordellet.
Godt jobbet, akkader. God plan.
Han får jenta, og jeg får disse toskene. Latterlig.
Kan noen hjelpe meg opp?
Olaf!
- Olaf! Hvor er jenta? - Kom igjen!
De sorte krigerne er Kobras menn.
De har Silda, og de kommer unna. Jeg går etter dem.
Vi kommer til å bli dyppet i eseldritt. La oss knuse noen skaller.
La oss se hvordan det går med vår kongelige gjest.
La alarmen gå.
Hvem som helst?
La alarmen gå!
Herre, prinsessen er borte.
Er hun? Var det Kobra?
Så du tilfeldigvis disse tyvene?
Nei, Herre. De tok meg så raskt at...
Jeg vil ha jenta!
- Nå! - Ja, herre.
Tåper!
Hvem er den mannen?
Vi er på samme side.
Gi meg jenta og medaljongen, så tar jeg over.
Kobra!
Fyr!
Lot du dem slippe unna?
Hvorfor sender du ikke en ekte kriger neste gang?
Her kommer drømmeprinsen.
Det ser ut til at dagen din ble annerledes enn du trodde.
Hallo.
Som du vet,
har noen tyver fra motstanden stjålet min vordende brud.
Siden mennene mine tydeligvis ikke kan ta opp kampen
og du har vist at du er klar for utfordringen,
vil jeg benytte meg av dine tjenester.
Dette er bra nok for bestikkelser, men det er alt.
- Jeg trenger mer gull enn dette. - Greit.
- Og noen kvinner. - Greit.
Dere vil få en bonus hvis dere bringer meg hodet til Kobra, lederen deres.
Ingen av snikmorderne jeg har sendt, har kommet tilbake.
Hvis du lykkes, vil du få mer gull enn beistet ditt kan bære.
Å feile er å dø.
Å nekte er å dø.
Så hva sier du?
Jeg sier at vi kaster bort verdifull tid.
La meg få dette på det rene.
Jeg har tilbrakt hele dagen med å knuse skaller
i en krig som interesserer meg like mye som kameldritt i ørkenen.
Imens mister du jenta
og medaljongen og får oss sendt inn i denne forbannede jungelen
for å sloss med noen som er navngitt etter verdens dødelige slange,
som forresten skulle være på vår side,
så vi kan få betalt to ganger for samme jobb.
- Ikke dårlig, hva? - Ikke dårlig.
Hva med medaljongen? Det var den vi kom etter.
Når vi finner Kobra, finner vi prinsesse Silda.
Og da har vi medaljen.
Det ser ut som et tilbakeslag,
men det er til vår fordel.
Ikke piss på hodet mitt og si at det regner, Mathayus.
Hvorfor bryr Talus og Kobra seg om denne ubetydelige tøsen
hvis de er slike mektige krigere?
Begge vet at bare kongelig blod kan forene stammene i dette landet.
Hun er symbolet på en ny begynnelse.
Jeg tviler på at vi får noe gull ut av dette.
Hva?
Stille. Vi er nærme.
Du fant en stor rot.
En lekse i akkadisk krigersporing, søten.
Jeg beklager.
De kan høre oss og merke nærværet vårt!
Ja, hvis de bor i fallende vann.
Vi er ikke alene, Olaf.
Jeg skal lage fallende vann selv.
Et eventyr for livet, du liksom.
Med venner som deg, hvem trenger kvinner?
Dette kommer til å føles bra.
Guder. Så deilig!
Hvilke demoner er dette?
Hvor er prinsessen?
Jeg har ingen krangel med deg. Gi meg Silda, og jeg lar deg leve.
Stopp!
Slutt å leke med meg.
Jeg kan like gjerne drepe deg og finne henne selv.
Greit!
Kom igjen!
Hva i demonslangens navn foregår?
Du har rett om det med slangen.
Mathayus, møt Kobra.
Det var ingen drøm.
Heller et mareritt.
Greit, la meg se om jeg forstår.
Du er Kobra,
og du ble fanget som Silda, og du frigjorde deg som Kobra?
Fangenskapet ga meg muligheten til å lete gjennom Talus' leir
til jeg fant medaljongen min.
Så kom dere to og ødela en plan det tok ukevis å gjennomføre.
Kanskje hvis faren din hadde fortalt oss hvem du virkelig var,
ville vi ikke hatt det problemet.
Kong Ramusan, faren min, kjenner ikke hemmeligheten min.
Kom, Olaf. La oss dra fra denne kvinnen.
Hun har ikke en gang medaljongen.
Jeg er lei av dette bakvendte landet og dets uhøflige herskere.
- Stopp. - Eller så?
Sier du stopp igjen?
Pysjhæren din er ikke her for å hjelpe deg,
og til tross for dine åpenlyse talenter, kan du ikke slå Olaf og meg.
Vent. Vær så snill.
Gi meg én god grunn.
Jeg kan gi deg mange.
Etter at Talus brente landsbyen deres ved elven, søkte de ly her i skogen.
De kan ikke overleve her mye lenger.
- Hvorfor viser du oss dette? - Fordi jeg trenger deres hjelp.
Jeg er en leiesoldat. Hvordan kan jeg ha mulighet til å hjelpe?
Det er mye du kan gjøre.
Du er tross alt den store skorpionkongen.
- Hva sa du? - Hva sa hun?
Du hørte det.
Du drepte den onde kongen, Memnon, og reddet trollkvinnen, Cassandra.
Du gjorde henne til din dronning og frigjorde en nasjon.
- Frigjorde en nasjon? - Jeg forsikrer deg om at dette er ren fantasi.
- Mer som en legende. - Legende?
Faren min fortalte meg historien da jeg var yngre.
Hørtes ut som et eventyr.
Hun hørte om deg i et eventyr.
Stille.
Hvorfor er du på defensiven?
Er det sant?
Jeg er lei av dette tullet.
La oss dra.
Du har kanskje hørt denne fantastiske historien,
men hvordan vet du at det er ham om du aldri har sett fjeset?
Det er tydelig at han er akkader.
Jeg mistenkte at han var den store skorpionkongen,
men jeg var ikke sikker.
Ikke før nå.
Mathayus er en leiesoldat, ikke kongen du blander ham med.
Ikke sant?
Herre, vi er klare til angrep.
En spion er tilbake, men han fant ikke boken.
Vi mistenker at Ramusan har gjemt den.
Selvsagt har han det.
Avfyr katapultene!
Endelig er seieren vår.
Død over inntrengerne!
Kjemp til døden.
Beskytt boken for enhver pris!
Hvis en skal tro tjenerne, har Kong Ramusan flyktet.
Uten De dødes bok? Aldri.
Når vi finner det hemmelige kammeret, finner vi boken og dens vokter.
Vi er krigere, Ramusan.
Slutt å gjemme deg som en skjelvende terne og hent boken til meg.
Dette kan være mitt siste åndedrag,
men landets folk vil reise seg fra mine mangler som konge.
Og du trenger mye mer enn hæren din for å knekke dem.
Du har kanskje rett.
Hvis jeg bare hadde et våpen
til rådighet
som kunne bli kvitt disse skadedyrene.
Fryktelig lei meg.
Den er tyngre enn jeg trodde.
Det er kun en rettledning, en samling av ord.
Teksten er ubrukelig...
Uten medaljongen. Jeg vet det.
- Hathor! - Ja, herre.
Hurra.
Det er så ironisk
at han vil selv bli en del av teksten snart.
Veldig morsomt.
Det er De dødes bok.
Akkadere er bare gode til en ting.
Ødeleggelse.
Jeg vet du er skorpionkongen.
Du kan si hva du vil, men det står skrevet i øynene dine.
Jeg kan ha vært det, men den mannen er død og begravet.
Mange navn kan forkastes og glemmes i dette livet, Mathayus.
Konge er ikke ett av dem.
Vær så snill. Hjelp oss.
Hvis du vil hjelpe folket ditt, finn en mann som ikke sviktet sitt.
Gudene har sin egen måte,
og ikke engang den mektigste mann kan stoppe dem.
Det er mer enn 500000 mennesker i dette landet.
Talus vil ikke stoppe før han har gjort alle til slaver for å bygge riket sitt.
Så vil han marsjere til Horus' kongerike
med den største hæren som noen gang har blitt sett.
Kjemp med meg, og vi kan stoppe ham.
Og kanskje du kan tilgi deg selv for fortiden.
Jeg vil aldri tilgi meg selv for fortiden.
Da kan du aldri få en fremtid.
Mathayus.
Hvor i Odins penisfutteral har du vært?
Jeg måtte tenke.
Og drikke.
Vet du hvor lenge jeg har surret rundt i denne skogen
og slåss med sultne beist mens jeg har lett etter deg?
Slutt å klage.
Er eventyret over?
Selv om hele meg er i mot det,
så blir jeg for å slåss.
Men for mine egne grunner.
Når vi har knust Talus og sendt ham tilbake til jorden,
slutter det for meg.
Godt sagt, Deres Høyhet.
Kaller du meg det igjen,
får du aldri noen sønn.
Du trenger en større dolk.
Du må gi slipp på alt du kjenner om du vil slåss med oss.
Se på Yin.
Du, se på meg!
Kom igjen, Yin!
Ser du?
Ja!
Fluesmekkere ville vært nyttigere.
Bra. Hva om du er fluen?
Du utfordrer tyngdekraften, forventer og forutser fiendens bevegelser.
Kommer under huden på fienden.
Jeg skal vise deg hvordan det gjøres der jeg kommer fra.
Det var et flott trekk, Olaf.
Takk. Takk skal du ha.
Kan vi fortsette?
La oss fortsette.
Jeg tror det er din tur, akkader.
La oss se hva du kan, søten.
Hvis du skal være et insekt, hva er du?
Skorpion.
Ikke dårlig.
Prøv.
Se på meg! Jeg er en ninja! Jeg kan fly!
Ikke dårlig.
- Godt jobbet. - Ikke dårlig.
La meg se hva du kan.
Han utfordret prinsessen.
Skal du slåss med jenta igjen, Mathayus?
Hun banket deg en gang.
Ta ham!
Jeg vet ikke hvem som har penest hår.
Kom igjen, Silda!
Du skremmer ikke prinsessen.
Her kommer det.
- Lær ham en lekse, Silda. - Det var bra.
Så du det?
Skal du danse hele natten, eller vil du slåss?
Det gjør sikkert vondt.
Kobraen biter deg.
Hvordan er utsikten, prinsesse?
Han taper.
La meg gjette.
Jeg tar pusten fra deg.
Det er dette jeg kaller beiling.
Den mektige Olaf.
Broren min!
Min herre, jeg er Zulu Kondo, en løvesjel fra landet med den brennende himmelen.
Gi meg ordre!
Herre, jeg er Agromael, en edel jeger.
Det er en ære å få kjempe med deg.
Hvilken dødelig våger å vekke bokens krigere?
Det er jeg, Talus, som kaller dere tilbake til jorden for å kjempe!
Jeg er Tsukai, en skyggekriger fra den stigende sols land.
Hva er viljen din, min herre?
"Vilje, min herre?" Jeg tror det trengs en demonstrasjon.
Drep alle sammen!
Det var det.
Greit. Agromael blir her og vokter meg,
mens dine sammensvorne drar for å drepe en slange.
Tsukai, jeg vil at du skal gjennomsøke eteren etter byttet mitt, Kobra,
og vise meg gjemmestedet hans.
Og når gjemmestedet er funnet,
slakter du Kobra og hæren hans uten nåde.
Du er oppe tidlig.
I synet mitt så jeg blodbad så grusomt at magen min vred seg.
Så langt som øyet kunne se,
var det stirrende lik med gapende munner,
kuttet i biter i søla.
Og oss?
Hodene våre skrek i stillhet på trespidd.
Kroppene våre brant på rituelle likbål.
Men vi så vel rasende ut?
Er du med på grunn av kampen eller henne?
Begge deler.
Jeg kan ikke lyve. Hun er...
Hun er under huden på meg, og hun kravler dypere hver dag.
Betviler du dømmekraften min fordi det er en kvinne i bildet?
På min ufødte sønn, jeg er med deg, Mathayus.
Til slutten. Hva den enn er.
Til slutten.
Gå til nordsiden av leiren.
Du! Få dem vekk herfra. Kom igjen. Raska på!
Det kan ikke være bra.
Silda, hva skjer?
- Talus vekket spøkelseskrigerne. - Spøkelseskrigerne?
Gudenes øye-medaljongen har store krefter.
Hvis eieren leser fra De dødes bok, vekker det krigere fra underverdenen.
De dødes bok har vært tapt i årtusener.
Ikke tapt. Kongefamilien vår har hatt den i mange generasjoner.
Faren din.
Han ville ha gitt livet sitt for å beskytte den.
Da døde han med ære.
La det ikke være for intet.
Olaf, vi slåss.
Du tror ikke på dette fantastiske tullet, gjør du?
Kobra!
Jeg er her!
Få folket i sikkerhet. Vi holder dem tilbake så lenge vi kan.
På tide å knuse noen skaller.
Jeg har sett deg i synet mitt, skorpionkonge.
Se på det du har blitt.
Du er en skam for folket ditt og dronningen din.
Dronningen din hersker fra underverdenen. Vil du møte henne igjen?
Jeg gjenforener dere gjerne.
Jeg møter henne snart nok igjen,
men ikke på grunn av ditt feige trylleri.
Feiginger!
Kom igjen!
Er det alt dere har?
Kom igjen! Hold fast barna.
Et steg av gangen.
Sånn ja! Kom igjen!
Silda, hvor skal vi?
Hold ham!
Til tross for innsatsen din, min kjære hjertevenn, er Kobra fortsatt fri.
Så deres eneste oppdrag,
deres eneste oppgave er å vokte boken.
Tror dere at dere greier det, o krigere av mystifistisk tullball?
Boken skal bare røres av meg.
Herre, jeg er redd fiendene dine fortsatt er sterke.
Du setter deg selv i fare ved å undervurdere dem.
Jeg føler at de er nærme. De planlegger.
Jeg føler noe også.
Jeg føler at dette kongeriket...
Dette kongeriket er mitt.
Og det er grunn til å feire. Så kom.
Det er for tidlig å feire, herre Talus. Vi må være klare.
Det eneste du må gjøre, er å adlyde meg, slave.
Vi er bokens krigere, min herre. Ikke slaver.
Det er dere.
Dere er det jeg sier dere er. Slave!
Hvis du ikke vil tilbake til sarkofagen,
foreslår jeg at du holder kjeft, løfter begeret
og gjør klar til feiring.
Slave!
Slave, slave, slave! Slave!
Slave!
- Mathayus. - Overraskelse.
Du vet du ikke blir kvitt meg så lett.
Jeg trodde at folket mitt en dag ville rømme fra jungelen
og dra tilbake til vårt rettmessige land.
Men når Talus' monster venter på å sluke oss,
frykter jeg at det blir her vi dør.
Det er alltid bedre å slåss og bli slukt, selv om sjansen til frihet er liten.
Hva skal du nå?
Det jeg alltid gjør i slike situasjoner.
Ja? Hva er det?
Jeg drar tilbake med gevinsten og henter belønningen selvsagt.
Belønningen?
Du er fortsatt med for pengenes skyld.
La oss håpe Talus tror det samme.
Jeg er ikke med.
Du vil snart forstå. Jeg har en plan.
Og nå som Ramusans menn flykter for livet,
vil vi snart ha Kobras hode.
Og herfra skal vi bygge et rike som strekker seg hele veien til ørkenen.
Hvem der?
Si til kongen at vi er tilbake med gevinsten hans.
Herre, du har gjester.
Bring dem inn. Kom frem.
For en hyggelig overraskelse.
Jeg trodde dere ble tapt i kampen sammen med målet deres.
- Forsiktig, herre. - Stillhet!
Veldig imponerende.
Og det er det også, hvis det er det jeg tror det er.
Oppgaven ble vanskeligere
av at skapningene fra underverdenen drepte alt som pustet.
Jeg vet det. De er ikke kresne.
Du bare sender dem av sted og lar dem gå.
Beklager vanskelighetene.
Nå som du har prinsesse Silda og Kobras hode,
kan du beklage med mer gull.
Selvsagt. Det er velfortjent.
En invitasjon også.
Til et bryllup!
Eller en henrettelse.
Uansett blir det fest.
Hva blir det til?
Bryllup. Fantastisk.
I morgen tidlig.
Og jeg tror ikke vi trenger å vente til bryllupsnatten.
Har jeg noe valg?
Nei.
Jeg mener...
Spill med, broder. Vi visste dette kom til å skje.
Vi må konsentrere oss om oppgaven.
Ja! Ja!
- Olaf, er det sånn du konsentrerer deg? - Mathayus.
Så Silda hadde rett.
Boken er i skattekammeret under lås og slå.
Ut i fra ansiktsuttrykkene til vaktene,
vil jeg tro tingen er der med dem.
Ikke vær grinete, broder.
Det var tross alt din plan, og en god en til og med. Se på dem.
Ikke vær redd. Han har ikke prøvd å få henne til sengs enda.
Du har sett henne. Ville du ventet?
Godt poeng.
Da skåler vi for henne, for hennes offer i pliktens navn.
- Kan jeg? - Kvinne.
Ikke meg.
Olaf, det er på tide å slåss.
Olaf!
- Olaf. - Herregud! Jeg hater deg, Mathayus.
Du tar boken, jeg tar medaljongen! Gå!
Hva er det som tar så lang tid?
Hvor mye skjønnere kan du bli?
Så mye!
Beklager entusiasmen min.
Du er tilgitt.
Hvor er du, Mathayus?
Det var de høflighetene.
Nå som sverdet er dratt, er det på tide å gjennombore kjøttet.
- Ren poesi, min herre. - Jeg vet det.
La oss ikke forhaste oss på denne viktige aftenen.
Vi burde nyte resten av dagen.
Mathayus!
Tross alt
er dette min siste dag som ren jomfru.
Ta meg nå, min herre.
Ta meg!
Skynd deg! Nå er et bra tidspunkt.
Ha tålmod, min skjønne.
Det er over snart nok.
Rørte du henne? Lot du ham røre deg?
Den beste jeg har hatt.
Tsukai!
Nattinatt!
Et eventyr for livet. For en farse.
Gi meg medaljongen.
Signalet! Angrip!
Jeg kommanderer deg til å adlyde!
Som du vil, min herre.
Nei! Du må si besvergelsen for å endre troskapen deres.
Hva?
Kvinnfolk!
Det sier du nå.
Dette er det jeg kaller en skatt.
Jeg vil ha medaljongen. Nå!
- Ikke følg meg! Gjør slutt på dem! - Med glede.
Ta Talus. Medaljongen er vår eneste sjanse.
Overlat heksen til meg.
Ok.
Ok. Kom til pappa.
Den er tung.
Bra.
Ikke bra.
Hei.
Talus ville ha boken.
Nei?
Du kan ikke gjøre det!
Han gjør det ikke.
Du slåss bra, dødelige. Kanskje vi tar deg med oss.
En evighet med to åndsfattige udyr og kjæleheksen deres?
Nei takk!
Du vil ha Mathayus, men han blir aldri med deg.
Han er en av mørkets egne, som oss.
Han vil bare dø.
Og du er Kobra.
Bedraget ditt er giften som dreper folket ditt.
- Fløtt på liket! - Du bommet.
Boken!
Sikker på at du ikke vil den veien?
Du kan ha en sjanse.
Du burde vite bedre enn å trenge et dyr opp i et hjørne.
Hvem skal redde deg nå?
Vet du hva?
De dødes bok er allerede i blodet mitt.
Jeg trenger ikke dette juggelet.
Kom igjen. La dem få meg. La dem sluke meg.
Jeg vil reise meg igjen, som en dårlig idé, og du vil bli knust.
Du først.
Du har vært en verdig motstander.
Olaf.
Kom igjen!
Min herre, bokens krigere
er til din disposisjon.
Jeg beklager at jeg lurte deg.
Tilgi meg.
Det er ingenting å tilgi, Kobra.
Jeg er stolt av deg, min datter.
Vi slår oss sammen med deg med ære.
Kampen er over.
I det minste for meg.
Folket mitt er i gode hender.
Far?
Far!
Forkjemperen min.
Du har gjort det bra.
Er det noe galt?
Trenger du mer gull? Anse det som gjort.
Det er ikke det, Deres Høyhet.
Jeg har faktisk litt gull til deg.
Dette er formuen til broren din, Talus,
minus utgiftene for å reparere landet.
Den tilhører deg.
Jeg forstår ikke.
Jeg kunne hentet det fra palasset selv.
Sannsynligvis ikke en god idé.
Og det betyr?
Med all mulig respekt, Deres Høyhet, du er ikke velkommen her.
Dette folket vil ikke lenger ha en hersker utenfra.
De er takknemlige for alt du har gjort for deres frihet,
men de er villige til å slåss for å holde på den.
Er de?
Siden de har sendt deg som budbringer, fortell dem dette:
Det er ikke deres avgjørelse.
Jeg har ikke kommet som budbringer. Jeg har kommet som konge.
Forventer du at jeg skal godta ditt krav på tronen uten et ord?
Jeg forventer ikke mer enn din respekt.
For meg selv og for landets folk.
Hvis du ser etter en slåsskamp,
skal du få det.
Du overrasker meg, akkader.
Jeg trodde du hadde byttet kongeligheten for noen sekker gull.
Jeg hadde det.
Men nå er jeg villig til å bytte livet mitt for å få den tilbake.
Jeg tror deg.
Og uansett om jeg gir deg min velsignelse eller sverdet mitt,
så respekterer jeg deg.
Men jeg må snakke med generalene mine.
Når du er konge,
må rikets anliggende komme først.
Men det visste du vel allerede.
Norwegian